Menneskets flatlus (Pthirus pubis) er en hudparasitt som lever på mennesker der det er kroppshår, utenom på hodet, i hodehår. Den kan finnes i øyebryn, skjegg o.l. Den får næring ved å suge blod. Menneskets flatlus overføres som regel ved seksuell kontakt. Den kan ikke hoppe.
Pedikulosis er den medisinske benevnelsen når et menneske har lus.
Den lever på huden hvor det er hår, som ved kjønnsorganer og endetarmsåpningen, armhuler, skjegg, øyebryn, øyevipper og bryst. Flatlus lever ikke i hodebunnen (i vanlig hodehår). Flatlusa er forholdsvis bred og ser ut som en liten «krabbe», men den er vanskelig å få øye på, ettersom den er svært liten, lysbrun og går i ett med hud og hår. En livssyklus tar flere uker.
Beina er generelt korte og tykke og har en kraftig klo ytterst på foten. Det midterste og det bakerste beinparet er kraftigere enn de fremste. Hodet er tydelig smalere enn kroppen. Bakkroppen er mer rund, butt og ikke så spiss bakover. Hodelus er mer avlang, med en ganske smal kropp i forhold til flatlus.
Eggene «limes» fast på håret, nede ved hårroten, til verten. Limet er vannfast.
Lus har ufullstendig forvandling, det vil si at utviklingen fra egg til voksen skjer gradvis gjennom flere hudskift. De har ikke et puppestadium (metamorfose).
Data fra museer og helsestasjoner tyder på at flatlusa er blitt svært mye sjeldnere i de senere årene, og dersom man skal bruke de vanlige kriteriene for vurdering av truethet burde den sannsynligvis vært regnet for en truet art. En mulig årsak til dette er at det er blitt ganske vanlig å barbere bort kjønnshår mellom unge, seksuelt aktive mennesker. Lusa har dermed mistet sitt naturlige habitat.
Flatlus overføres helst ved direkte kontakt mellom mennesker, særlig ved tett kroppskontakt som sex. Sjeldnere gjennom klær eller sengetøy.
Flatlus synes ikke å være bærer av noen sykdommer.
Bitt fra flatlus gir etterhvert en kraftig kløe, som kommer av en allergisk reaksjon i huden. Bittmerkene etter menneskets flatlus er noe blålige på farge.
Flatlus kan lett fjernes med krem eller sjampo som kan kjøpes reseptfritt på apoteket. Resten av husstanden bør også undersøkes og kanskje behandles. Partneren er sannsynligvis smittet og bør behandles.
En undersøkelse går ut på å se etter lus eller egg. Bruk forstørrelsesglass eller en luse-kam. Hår kan kammes med en finkam (lusekam), som tar med seg lus. Kam håret grundig hver dag den første uken. Deretter sjeldnere. Håret må være vått under kamming, da sitter lusen fast på kammen på grunn av fuktigheten. Dersom håret er tørt, kan lusene hoppe tilbake fra kammen til håret. Vask kammen godt etter bruk. Behandlingen bør gjentas noen ganger, med en ukes mellomrom, da eventuelle egg som kan ha overlevd første behandling, nå er klekt.
Klær og sengetøy vaskes på vanlig måte. Støvsug det som ikke kan vaskes. Eventuelle flatlus i klesskap, på møbler, gulv eller vegger i et rom representerer ikke noen stor fare, da den ikke klarer seg uten blod i mer enn omtrent ett døgn, maksimalt 2-3 døgn.
Hodelus kan finnes på mennesker, men denne finnes bare i hodebunnen. Den har en smal avlang kropp i forhold til flatlus.
Lus fra pattedyr som hund og katt går ikke over på mennesker, uten ved rent uhell. Mens lopper fra fugler (fuglereder) kan være svært irriterende. Lopper biter og det blir røde merker på huden. Merkene etter menneskets flatlus er mer blålige.
Systematikken følger Ottesen, 1993.
Menneskets flatlus (Pthirus pubis) er en hudparasitt som lever på mennesker der det er kroppshår, utenom på hodet, i hodehår. Den kan finnes i øyebryn, skjegg o.l. Den får næring ved å suge blod. Menneskets flatlus overføres som regel ved seksuell kontakt. Den kan ikke hoppe.
Pedikulosis er den medisinske benevnelsen når et menneske har lus.