Lerskädda (Hippoglossoides platessoides) är en plattfisk i familjen spättor. Den kallas även lerflundra och bonde.[2]
Lerskäddan är avlång och tunn med en konvex bakkant på stjärtfenan. Blindsidan (vänstersidan) är blåvit.[2] Den har en kraftig mun och småtaggiga fjäll som gör att huden känns sträv.[3] Arten kan bli drygt 80 cm lång och nå en vikt av 6,4 kg.[4]
Arten är en bottenfisk som föredrar mjuka bottnar (sand och dy[2]) och kan leva från några 10-tal meters djup till 3 000 meter. Vanligtvis håller den sig dock inom ett djup på 90 – 250 meter. Den föredrar vattentemperaturer mellan -0.5 och 2.5°C. Arten kan bli åtminstone 30 år gammal.[4] Födan består av ryggradslösa djur som maskar, sjöborrar, ormstjärnor, kräftdjur och småfisk (fiskyngel). Själv utgör den föda för fiskar som torskfiskar, hälleflundra och rockor.[5]
Lerskäddan blir könsmogen vid 2 till 3 års ålder i södra delen av utbredningsområdet; längre norrut tar tillväxten längre tid. Den leker under våren, då honan kan lägga mellan 50 000 och 300 000 ägg som kläcks efter omkring 2 veckor. Både ägg och de unga larverna är pelagiska.[5]
Arten finns i Nordatlanten från Rhode Island i USA till södra Labrador i Kanada och vidare via Grönland[4] och Island till Brittiska öarna och Bretagne samt norrut längs Norges kust till Vita havet[5] och Spetsbergen. Lerskäddan går in i Skagerack, Kattegatt och sydvästra Östersjön.
Arten delas upp i två underarter:
Arten fiskas i förhållandevis stor mängd, men används främst som industrifisk.[3]
Lerskädda (Hippoglossoides platessoides) är en plattfisk i familjen spättor. Den kallas även lerflundra och bonde.