Rödhöna[2] (Alectoris rufa) är en västeuropeisk hönsfågel i familjen fasanfåglar.[3]
Rödhönan tillhör en grupp med närbesläktade och mycket likartade hönsfåglar i släktet Alectoris som avlöser varandra geografiskt, i Europa representerade i övrigt av stenhöna (Alectoris graeca), berghöna (Alectoris chukar) och klipphöna (Alectoris barbara). Alla är 32–36 centimeter långa satta fåglar med ljust ansikte, någon form av ansiktsmask och mörkt halsband. De har även röda fötter, grått bröst, rostbeige buk, lodrätt randiga flanker samt rostfärgade yttre stjärtpennor som konstrasterar mot brungrå rygg och övergump.[1]
De är alla sällskapliga men vaksamma och springer helst undan vid störning. Flykten är låg med snabba vingslag och stela glid.[4]
Rödhöna skiljer sig från sina släkting på sin lilla vita haklapp inramad av en svart bård som nedåt övergår i svartstreckat bröst. Därtill är bakdelen av halsen brunare.[1]
Rödhöna är den mest västliga av Alectoris-hönsen och delas in i tre underarter med följande utbredning:[3]
Rödhönan är stannfågel men bergslevande individer rör sig till lägre nivåer vintertid. Arten är inplanterad i Storbritannien,[4] och det finns även frilevande bestånd i Irland, Algeriet, Grekland och Nya Zeeland.[1]
Rödhönan lever främst på låglandet i olika biotoper som odlingsbyggd, hedar, kustängar och i sandig och klippig terräng. Den förekommer ibland även på högre höjd ovan trädgränsen.[4] Den livnär sig av frön, löv och rötter, men även insekter.[1]
Häckningstiden varierar från april till början av maj i Portugal, slutet av april till maj i England och från maj till mitten av juni i Frankrike.[1]
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad.[1] IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).[1] Världspopulationen uppskattas till mellan cirka fem och sju miljoner par.[1]