Šerinė kalnarūtė (lot. Asplenium trichomanes, angl. Maidenhair Spleenwort, vok. Braunstielige Streifenfarn) – kalnarūtinių (Aspleniaceaee) šeimos kalnarūtės (Asplenium) genties augalas. Labiausiai paplitęs Europos ir Šiaurės Amerikos kalnuotose vietovėse (lygumose retas), kitur randamos tik nedidelio arealo dalys.
Augalas daugiametis, visžalis, 10–20 cm, su šakniastiebiu. Lapai 3–25 cm ilgio, plunksniški. Dauginasi sporomis (birželio–rugpjūčio mėnesiais) bei vegetatyviniu būdu (šakniastiebiais). Įsikuria ant uolingų substratų ar šlaitų.
Rūšis 1981 m. įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.[1] Šerinė kalnarūtė – kalnų augalas, o kalnų Lietuvoje nėra, todėl augalas dažniausiai įsikuria ant senų tvorų, kurias statant naudotos kalkės. Dažniausiai tai – kapinių, kulto statinių, senosios miestelių tvoros.
Ši rūšis pirmą kartą aptikta Lietuvoje 1941 m. Vilniaus apylinkėse, Verkių (Kalvarijų) miške, ant apirusios kapinių tvoros. Ji čia augo iki 1957 m., vėliau neberasta. Iki pat XX a. pabaigos buvo žinoma vienintelė gyvybinga šerinės kalnarūtės augavietė – Žibikai (Akmenės raj.), ant akmeninės kapinių tvoros. XX a. paskutiniajame dešimtmetyje gerokai suaktyvėjus biologinės įvairovės tyrimams, į juos įsitraukus didesniam skaičiui tyrėjų, buvo rastos dar 4 naujos šerinės kalnarūtės augavietės.[2] Šiuo metu jos dar žinomos Balkasodyje (Alytaus raj.), Daujėnuose (Pasvalio raj.), Saldutiškyje (Utenos raj.), Traupyje (Anykščių raj.), kur augalas pavaizduotas Traupio herbe,[3] įamžintas stogastulpyje prie kapinių tvoros.[4]
Šerinė kalnarūtė (lot. Asplenium trichomanes, angl. Maidenhair Spleenwort, vok. Braunstielige Streifenfarn) – kalnarūtinių (Aspleniaceaee) šeimos kalnarūtės (Asplenium) genties augalas. Labiausiai paplitęs Europos ir Šiaurės Amerikos kalnuotose vietovėse (lygumose retas), kitur randamos tik nedidelio arealo dalys.